Tidigare:
-Godta Elena som din nya alfa. -Det gör jag.
Vi kan lösa det här tillsammans. Det är inte min far som måste dö.
Du behöver inte testa mig, Jeremy. Blodsfejden har stått oss båda dyrt.
Om du tar mig nära Roman gör jag det.
Den rödögda ulven kommer. Han slet halsen av min mamma.
-Nick! Spring! -Katia!
Min bror...och min far...och Elena... Rädda dem.
Det här varslet gör mig rädd för mig själv. När ska det ta slut?
Det tar inte slut förrän det sker.
Det är inte som en ond dröm du kan skaka av dig.
Det kommer att ske.
Ett varsel är som en dröm på det viset. Det är inte bokstavligt.
Det måste tolkas.
Jag kommer att förgöra Stonehaven.
Jag bränner ned allt.
Huset har ett mörkt hjärta. Det finns brutalitet här.
Det hjärtat slår fortfarande trots allt som är gott.
Du vet vad det är.
De måste döda.
Vargar dödar för föda. Varför dödar varulvar?
För att skydda oss.
Dödade Jeremy kvinnan därför?
Människor får inte veta vår hemlighet. Det är grundregeln.
-Är det din regel? -Jag är en av dem.
Inte helt och hållet. Det här har alltid styrts av män.
Roman, Jeremy - alla alfer.
Du strider om makt. Det gör män. Du är inte som dem.
Du är helt unik - den allra viktigaste.
Du är ensam kvinna i deras värld. Du ser sprickorna.
Du kan känna brutaliteten i det här.
Du är kanske lågan som måste brinna.
Jag vill förändra allt.
Men hur gör jag det utan död och utan att såra dem jag älskar?
Det behöver inte vara så, Elena. Förändring behöver inte vara grym.
Vems blod täcker mig då?
Det går bra. Vi stöttar dig fullt ut.
-Jag vet inte om resten gör det. -De är här för att ge svar på det.
Resten ställer in sig i ledet.
Och om det här är slutet?
Tänk om jag orsakar flockens upplösning.
Det kommer inte att hända.
Hur vet du det?
För att Jeremy tror på dig, och det gör jag också.
Alla är här. Är du redo?
Varför måste det bli här?
Det är en bra begravningsplats.
-Hon är så ensam här. -Hon är med sin mor nu.
Hon borde vara med oss. Mamma också. Det är ditt fel.
Säg inte så, Alexei. Mitt hjärta är redan krossat.
-Varför skyddade du inte dem? -Jag försökte. Jag gjorde allt.
Katia tog hand om mig. Hon gjorde det mer än nån annan.
Det var dumt att ta barnet, men hon gjorde det för oss.
-Och du lät henne dö. -Alexei, lyssna på mig.
Du har gått igenom din första förvandling. Känslorna svallar.
Du måste lära dig kontrollera dem. Vi ska hålla ihop - du, jag, Elena.
Elena!
Om du inte börjat leta efter henne, hade Katia varit vid liv!
Hon hade slagit mig på armen.
Hon hade kallat mig fånig.
Hon hade sjungit för mig.
Det är slut nu.
Jag ska döda den rödögda ulven och Roman! Jag dödar alla om jag måste!
-Du kan inte döda allt. -Du har inga svar. Jag hittar dem.
-Har du hört nåt? -Nej, Konstantin har inte ringt.
Jeremys mobil är avstängd.
-Det var fel att lita på Konstantin. -Han vill bli av med sin far.
Jeremy och Konstantin kan vara döda.
Då står vi på tur. Utan alfa jagar de upp oss en efter en.
Vi har en alfa.
Jeremy avgick. Elena leder flocken.
Alla har rätt att utmana. Gör det nu eller följ henne.
Nej, inte nu längre.
Vi ska inte lyda en alfa blint, inte mig och inte nån annan.
Se er omkring. De här hyllorna är fyllda av det misstaget.
Ulvar som dödades av olydnad.
Blodslinjer som kungligheter.
En historia av lidande och smärta. För vad då?
Det är inte så vi skyddar oss.
Den här gängmentaliteten tar slut idag, här och nu.
Ni kan gå... eller stanna och slåss med oss.
Men inte på grund av flocklagen.
Vi är mer än bara ulvar. Vi är människor.
Vi kan känna andras smärta.
Och vi kan dela vår glädje.
Vi kan älska...
...och vi kan bli älskade.
Det är våra band.
Inga flockar längre. Vi är en familj.
Om ni väljer att stanna kräver jag inte er lojalitet.
Jag lovar er min.
Du är min alfa.
Ja, jag har alltid velat ha familj.
Du är min alfa. Var behöver du mig?
Vi måste först och främst hämta hem Jeremy.
Vad var din plan, Danvers?
Skulle du smyga in och mörda mig helt ensam?
Jag visste att du var övermodig, men inte att du var dum.
Den här blodsutgjutelsen måste få ett slut på nåt sätt.
Skulle det ske med mitt blod?
Jag är en alfa. Det är ingen liten sak att döda mig.
Du ställs inför alfarådet. Vad händer då?
Det här är mitt territorium.
Du hyser en rysk racka.
-En förrädare. -Du dödade de mina.
Jag har rätt att hantera dig som jag vill.
Kanske det, men de får inte höra din version. Escobado hade rätt.
-Du blir bortglömd efter döden. -Det blir vi båda.
Vad ska du säga till alfarådet?
Du kom hit med en armé. Det var en invasion.
Resten kommer att börja undra om de står på tur.
-De vill snart ha ditt huvud. -Vi har den största flocken.
Ni har ekonomiska problem.
Vad säger de när de inser att du har gjort av med allt på en vendetta?
Nu räcker det. Jag har bara ett beslut att fatta:
Vilket är bästa sättet att döda dig på?
Katia tyckte inte om skogen.
Hon ville bo i en stad med människor. Jag kunde inte ge henne det.
Se så...
Jag önskar att jag lärt känna henne.
Hon tecknade sig själv som liten.
Hon hade alltid en arm i luften.
Jag frågade vem hon vinkade till.
Hon sa: "Jag vinkar inte, pappa. Jag väntar på att du ska ta min hand."
Min älskling...
-Du gjorde vad du kunde. -Jag gjorde inte tillräckligt.
Mina barn är det bästa i mig. Ni förtjänar bättre.
Du och Alexei är allt jag har kvar här i världen.
Jag kan inte mista nån av er.
Jag tar med Alexei härifrån. Jag vill att du följer med oss.
-Jag kan inte. -Ta med Clay. Bilda familj.
Lämna galenskapen innan du krossas.
De är min familj lika mycket som ni är det.
-Vad ska du göra? -Han ska få igen för allt.
Vänta. Du får din hämnd. Danvers hade rätt. Vi måste se framåt.
Om övriga alfer agerar mot oss har vi inte pengar.
Det finns mycket att plundra här. Jag har inte tålamod.
Danvers är fast. Vi kan ge honom skulden för allt innan han dör.
Jag lyssnar.
Få honom att erkänna. Gör det tydligt för alla.
Han vet att han är dödsdömd. Tortyr får honom inte att vika sig.
Du behöver inte använda tortyr. Erbjud nåt han önskar mer än livet.
Lämna oss ensamma.
Han är inte Houdini.
Det här har pågått för länge.
Jag fick in dig som utlovat.
Du är helskinnad. Roman dödar dig inte än.
-Det här är inte vårt avtal. -Jag har en förevändning.
Jag är inte intresserad av att spela spel längre, Konstantin.
Befria mig.
Jag lovade Elena att få ut dig. Jag behöver bara få bort männen.
Ingen av oss vill ha krig. Ingen kan få vet att jag har hjälpt dig.
Särskilt inte om du vill bli alfa utan att utmanas.
Då förstår du.
Vi kan bara vinna på ett sätt: Hålla honom upptagen.
Det finns gränser för min tillit.
Ja, men du är fastkedjad och jag är din enda vän här.
Min död betyder inte att Roman inte får veta vad du har gjort.
Du får din hämnd, Jeremy, och räddar din flock och min.
Han stack norrut. Jag känner vittringen.
-Nej, österut. Jag är säker. -Det kan inte vara bådadera.
Har du din mobil? Sätt på din GPS.
-Elena? -Nick, albinon är här.
-Upprepa det, Elena. -Albinon är här. Vi spårar honom.
-Var är ni nu? -Nick kan spåra våra mobiler.
Ett ögonblick.
-Klart. -Vi kommer.
Albinon är i rörelse. Alla behövs för att ta honom.
Gör inget förrän vi är där.
Kom.
Vi kan inte vänta. Han är ensam här. Det är vår bästa chans.
Vi delar på oss. Hör av dig om du ser honom. Gör inget mer.
Vad gör ni?
PRIVAT MARK TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Nick, albinon lurade mig österut. Jag har följt blodlukt.
Min far är på rätt spår.
Elena!
Clay och Alexei är på väg.
Säg åt dem att gå norrut. Var är Sasha?
Åt nordväst från dig, 600-700 meter.
-Rör han sig? -Nej.
Han måste ha hittat honom. Jag går dit.
Jag tappade precis signalen. Elena, hör du mig?
Elena!
Elena Michaels. Lämna ett meddelande.
-Vi är här. Hon syns inte till. -Elena sa att han lurades.
Mobilerna försvann samtidigt.
-Han kan inte vara på två platser. -Han arbetar nog inte ensam.
De hade känt doften av fler varulvar. Här finns bara hans.
-Han gömde sig här. -Vi måste ta reda på var de är.
Säg mig en sak. Varför är du här?
Du ska betala för dina synder, Roman.
Du kunde ha skickat nån, men här är du, en alfa, ensam.
Det är personligt.
Det är nåt personligt för mig. Men varför för dig?
-Minns du kvinnan du knivhögg? -Hon med pistolen? Vad är det?
Jag tvingades döda henne.
Och? En människa som snokade?
Är du här för att jag ställde till med besvär?
Hon var en god människa.
Och du och din blodsfejd-
-orsakade en rad händelser som ledde till hennes död.
Du har hennes blod på dina händer.
Vad var det du sa till mig?
"Jag tog kontroll över läget."
Hon förtjänade inte att dö. Det gör du.
Jag tror dig inte.
Du kände henne kanske och sörjer henne, men du är inte här därför.
Du är här för en annan kvinna:
Elena Michaels, eller ska jag kalla henne Antonov?
-Skulle jag inte få reda på det? -Du skrämmer mig inte.
Jag vill inte skrämma dig.
Jag håller inte tal och tillrättvisar folk som du gör.
Du dör idag.
Vad vill du då?
Ha en bekännelse.
Vad bekänner jag?
Du konspirerade med Sasha Antonov för att locka mig till Nordamerika.
Du skulle döda mig och ta över det ryska territoriet.
Ingen lär tro på det.
Då måste du vara övertygande.
Vet du vad du gjorde? Du började med en begäran. Det tyder på svaghet.
Du vill dra in mig för att kunna förklara min död för rådet.
Du är rädd, inte sant? Du har blottat din hals för mig.
Jag behövde inte lyfta ett finger, men har kontrollen redan.
Du är ingen vidare förhandlare.
Vem har pratat om förhandling?
Du ska bekänna med glädje och sen böna om att bli dödad.
Det är bara tomma hot.
Vet du vad alla stora ledare har? Ett taktiskt övertag - ett hemligt vapen.
Du har inte sett mitt hemliga vapen. Du borde tacka mig för det.
Han går inte att stoppa.
Katia Antonov är redan död.
Ja, min albino är perfekt.
Jag ger honom ett namn och de dör.
De enda som har lyckats undkomma honom-
-är familjen Antonov - fram till nu.
Han skar upp flickan som ett slaktdjur vid vägkanten-
-medan din Nick såg på.
Du ska vara tacksam för att han inte stod på listan.
-Hon var bara en oskyldig flicka. -Hon manipulerade som sin far.
Vems barn tog hon? Varulvsungen med magiska krafter.
Det spelar ingen roll. Barnet blir mitt som sig bör.
Jag är inte så blödig som du.
Du är en galning, ingen alfa. Rådet inser att du utgör en fara för oss.
Nej, med din bekännelse tror de bara-
-att jag försvarade mig mot ditt anfall.
Jag ger dig ingenting.
Hör du det? Ingenting.
Vi får väl se.
Sasha är min.
Men när du har erkänt plockas Elena bort från listan.
Du har en minut på dig.
Sasha?
Sasha, vakna.
Sasha Antonov. Det här är min tredje anteckningsbok. Du har stått i alla.
Jag gratulerar dig till att ha överlevt så länge. Jag har respekt.
-Låt henne gå fri. -Hon? Det är omöjligt.
Hon hade varit borta redan, men Navikev har en särskild önskan.
Det gäller även dig.
Jag godtar inte önskningar, men den här intresserar mig.
Jag uppskattar utmaningen med att bygga det här.
Ingen bra idé.
Det är inte bra för dig, lita på mig.
-Elena, mår du bra? -Ja.
Ja, mycket bra. Alla mår bra.
Jag ska hämta några saker till sen kan vi börja.
Jeremy, är allt som det ska?
Nick, jag har nåt att säga. Avbryt mig inte.
-Säg inget förrän jag är klar. -Okej.
Jag träffade Sasha Antonov för första gången för mer än ett år sen.
Vi planerade att ta över den ryska flocken.
-Vad pratar du om? -Lyssna, Nick.
Det här var min idé, ingen annans.
Därför tog jag in fler i flocken-
-och skickade Marsten att spionera på ryssarna.
Jag lurade hit Roman Navikev.
Jag skulle döda honom och göra Sasha till ny alfa i Ryssland.
-Han skulle bli vår marionett. -Jeremy, de får inte lyckas.
Du ska lyssna på mig och anteckna. Kan du göra det?
Elena visste inget.
Hon hade rätt som blev misstänksam mot mig.
Jag ville inte att hon skulle börja nysta upp min plan.
Hon hade rätt hela tiden. Jag inser det nu. Säg det till henne.
Vi har mist så många älskade. Vi har orsakat så mycket död.
Blodsutgjutelse och våld.
Jag blev beroende av det.
Och jag blev även ett monster.
Jag blev som min far till slut.
Och det här är mitt fel. Alltihop.
Jag tar skammen.
Elena.
Jag kan se henne nu.
Hon var en gåva, Nick.
När hon kom till vår familj gjorde hon oss alla bättre.
Hon gjorde oss hela.
Jag borde ha lyssnat.
Kan du hälsa att jag är ledsen?
Jag älskar er alla.
Inte perfekt...men det duger.
-Alla ger sig av. -Du låter besviken.
Jag kunde ha lämnat sparkkängorna hemma.
Det var klokt av dig att se till att Elena inte fick nån skuld.
-Friger du henne nu? -Hon är som en dotter för dig.
Jag är avundsjuk på dig för det.
Jag var bara i min dotters närhet när jag ströp henne.
Jag fick ingen chans att älska henne.
Det var hans fel.
Hur ska vi hålla balansen?
-Det räcker inte att döda henne. -Ditt ord blir inget värt, Roman.
Det är för sent för tal om hedersord.
Du mördade hans dotter. Det är utjämnat.
Nej, inte alls.
-Kan du röra på dig? -Nej.
Vi måste ta oss ut härifrån.
Vi är i käften på den rödögda ulven. Vi tar oss inte ut.
Det betyder inte att man ger upp.
Jag älskar dig, Elena.
Visste ni att nazisterna prövade att döda utan att ödsla kulor?
Fenol var snabbast.
Det här är fenol.
Nej...
Öppna handen. Öppna den.
När du släpper klämmorna går fenol in i hennes arm.
Hon blir medvetslös direkt.
Hon är död inom en minut. Det är smärtfritt.
-Jag dödar inte min dotter. -Det är vad Navikev vill.
Okej. Jag har taget. Ja, det är bra.
Roman... Gör inte det här, Roman. Säg åt honom att sluta.
Trettio år.
Varje dag minns jag hur ljuset slocknade i min dotters ögon.
Han ska känna det.
Varenda dag i den här stunden.
Det ska du med.
Det är nåt som gör mig nyfiken. Varför bara en kvinnlig varulv?
De sa att kvinnor inte klarade smärta i förvandlingen. Nåt stämmer inte.
Kvinnor tål smärta mycket bättre än män.
Det är kanske sexistiskt. Vad tror du?
-Jag är van vid det. -Jag förstår inte varför de står ut.
Sluta med det här nu, snälla du. - Nej! Elena!
-Vill du släppa klämmorna? -Aldrig.
Säg inte så.
Jag undrar...om man kan dö av smärta.
Bara smärta. Inget annat.
Nej, nej, rör dig inte.
Ja. Det går mycket bra.
Nu undrar jag vad som är den värsta smärtan.
Den som är mer än en man eller kvinna kan stå ut med.
Kauterisation. Det bränner.
Det är väldigt varmt.
Den här tråden sitter nu där nerverna går till livmodern.
Förstår du? Jag reglerar värmen härifrån.
Jag kan göra det tusen gånger värre än en förlossning.
Åter till min fråga.
Kan man dö av smärta, enbart av smärta?
Ska vi se hur mycket smärta som krävs eller släpper du klämmorna?
Hon kan dö mycket långsamt eller mycket snabbt.
Det är upp till dig.
Roman, jag gör vad du vill!
Du ger mig allt jag vill ha.
En alfa som ber hjälplöst vid mina fötter.
Är klämmorna hala? Släpp bara.
Släpp inte vad som än händer.
Elena, jag kan inte låta det ske.
-Sista chansen. -Släpp inte. Vi klarar det ihop.
-Elena, jag kan inte. -Jag väntar på din hand.
Var är männen? Ta in dem!
De kommer inte. De är lojala mot mig nu.
Min egen son...
Du ska dö, din förrädare!
Ingen hjälper dig, far.
Det här är ditt öde - ensam och oälskad.
Jag behöver inte din kärlek. Den är inget värd.
Strålande.
Pappa!
Bra. Jag kan avsluta min lista idag.
-Imorgon hittar jag Clay Danvers. -Han står bakom dig.
Alexei...hjälp Elena.
Hej, älskling.
Kan du känna morfinet verka?
-Blir hon bra? -Det tar tid att läka.
Elena...du kan inte genomgå förvandling på ett tag.
Det riskerar livmoderväggen. Inre blödningar kan döda dig.
-Du släppte inte taget. -Inte du heller.
Nu åker vi till Stonehaven.
Jeremy?
Han möter oss där.
Roman är död. Det är över.
De övriga bör snart vara här.
-Våra flockar är sammanbundna nu. -Allt är som det ska vara.
Mina bröder!
Den här mannen dödade er alfa.
Nu kan vi utkräva hämnd.
Ingen lista längre, broder.
De ska få lida, precis varenda en av dem.
Text: Hans Sjölund www.sdimedia.com